"Min kære ven...
Gaius,
hvordan er vi kommet
til denne absurde situation?
I fredens og lighedens ånd,
accepterer jeg..."
"...Senatet og folket i Rom
har bemyndiget mig til at acceptere en våbenhvile..."
Nej, ikke "våbenhvile". Det vil insinuere
at han er en regent frem for et kriminelt væsen.
Meget rigtigt.
En kriminel.
"...har bemyndiget mig til at acceptere
en indstilling af fjendtligheder
baseret på de vilkår i dit seneste brev.
Jeg afventer dit svar".
- Er det godt nok? - Godt nok?
Er denne ynkelige ydmygelse god nok?
Vi er ikke mænd. Vi er orme.
Orme er lidt barskt.
Orme kan ikke løbe væk så hurtigt som vi gør.
Cæsar har ikke engang forladt Rom.
Guderne må vide hvorfor.
Men hans legioner jager os stadig
fra by til by med største lethed.
Vi er mere får end orme.
Hvis vores anstrengelser ikke havde fejlet, hvis vi havde penge til at lønne soldaterne...
Ja, men de har og vi har ikke.
Lad os gå direkte til sagen. Pompey,
du må give et indtryk af hvornår du vil møde ham personligt.
Aldrig.
Der er ingen grund til at de mødes.
Slagsmålet er mellem Cæsar og Senatet.
Det er den rigtige måde.
Jeg vil aldrig mødes med ham. Aldrig.
Han var lige som en søn for mig.
Hvad han var er ligegyldigt.
Det er kun takket være Jupiters nåde
at han ikke allerede har sat dit hoved på en pæl.
Nåde?
Jupiter viser ikke nåde over for kujoner.
- Cato, var din mund. - Du skal acceptere et krybende nederlag!
Dette er ikke en overgivelse!
Pompey Magnus overgiver sig ikke.
Jeg har brug for tid.
En våbenhvile giver os den tid.
Verrus Horta sender tre krukker med rav
og meddeler at han har forladt Pompeys fane.
Han betror dig sit liv i din nåde.
- Horta ? - Pædofil, voksagtig hud, rødt hår
- ejendomme i Tusculum. - Jeg husker ham, den usling.
Send en lille pose penge med et skamrosende brev
og gør ham til Finansrådgiver eller noget lignende.
Hvis du viser enhver der forlader Pompey sådan nåde,
så vil du gøre dig selv fattig. Der kommer dusinvis af dem hver dag.
Klog brug af nåde er 10.000 mænd værd.
Og hvis min sidste mønt køber mig en trone, så er det en fair pris.
- En trone? - Poetisk formulering. Hvad ellers?
Atia inviterer dig til middag i aften.
Igen? Gode gud.
- Ikke i aften i hvert fald. - Hvilken undskyldning skal jeg give hende?
Ingen.
Det er anden gang du har afvist en invitation fra hende.
Jeg skal ikke stå til regnskab overfor Atia.
Som du siger, måske ikke et klogt valg, men modigt.
De siger slaver snakker om mod som fisk snakker om at flyve.
Siger de det? Hvor morsomt af dem.
"For at opnå retfærdighed og fred
og for at undgå unødvendig Romersk blodsudgydelse
har Gaius Julius Cæsar offentligt bønfaldet
den lovløse Gnaius Pompey Magnus
om at acceptere våbenhvile og nedlægge sin våben."
Hvad er det du laver?
Det er temmelig sjovt, og der er lidt kunst over det.
Underlige dreng.
Jeg har lige hørt en underlig historie
om dig fra køkkenpersonalet.
Af hvilken grund, undrer jeg,
ville du og Cæsar luske rundt i skabene for?
Hvad?
Vi... Det var ingenting.
Ingenting? Det lyder ikke som ingenting.
Du forførte ham, din lille snedige ræv.
Det gjorde jeg ikke.
Jeg ved ikke om det er passende,
nu da han er din grand onkel, men hvem kan sige
hvad der er passende i disse tider?
Under alle omstændigheder, godt gået.
Lad os se om Servilia kan konkurrere med en blød ung dreng som dig.
Hvilken magt som vi skal opnå?
Du har misforstået det hele.
En god elsker er en diskret elsker.
Han blev dårlig. Jeg hjalp ham til at få det bedre, det er alt.
Selvfølgelig blev han det, min due.
Og for fremtiden må du ikke virke for ivrig.
En man kan lide hvis du spiller kostbar.
Hvorfor lader du ham ikke være, mor?
Nå, men jeg har inviteret Cæsar og Mark Antony til middag i aften.
Vi må sørge for at du ser
- særlig køn ud... - Jeg er ikke hans elsker!
Lyv ikke for mig.
- Du ved jeg hader når du lyver for mig. - Jeg lyver ikke.
Han har en lidelse. En frygtelig lidelse.
Lidelse? Hvilken lidelse? Og fra hvem?
Jeg...jeg vil ikke tale mere om det. Jeg har svoret en ed.
Fanden tage eden! Jeg er din mor. Fortæl mig det.
Undskyld mig. Jeg vil ikke.
Jamen, det er meget skuffende.
Cæsar sender bud om at han ikke kan komme i aften.
Der er lige meget.
Hvorfor ikke?
Det sagde han ikke.
Titus Pullo sover på trappen igen.
- Har han ingen andre steder at gå? - Han vil ikke være i Rom meget længere.
Sig mig, hvornår kommer den unge mand tilbage? Din mand.
- Crito. - Crito.
Hvornår vender han hjem fra sin kvægtur?
- November. Hvorfor? - Jeg sælger mine slaver i dag.
Der er penge nok til din medgift.
Så når Crito kommer hjem, så kan du og Lucius tage over til ham
og starte jeres gifte liv ordentligt.
Tak, far! Tak!
Vi bliver kede af at se dig rejse.
November ? Det er snart.
De må rejse på et eller andet tidspunkt.
- Selvfølgelig, men November? - Jeg ved det er hårdt,
men det skal ske.
De vil være så langt væk. Du ved hvordan de kvægdrivere lever.
Men mor, jeg vil af sted. Jeg vil være hos min mand.
Jeg ved, jeg ved. Selvfølgelig.
Du må af sted.
Det er bare svært.
Godmorgen.
Kan jeg ulejlige jer for noget vand?
Sid ned.
Du skulle være i lejren.
Der er ingenting at lave der. Det er kedeligt.
Tag noget brød.
Nej tak.
Jeg har det ikke så godt.
Du drikker for meget.
Nej, det er ikke det.
Jeg har spist nogle fordærvede østers.
Hvor er din pige?
Pige?
Lort!
Jeg ved det er en af disse. Jeg ved det!
Hold op med at bekymre dig.
Selvom vi ikke kan finde hende, så kan du få en anden.
Jeg vil ikke have en anden.
Jeg vil have Eirene.
Du vil snart være på vej sydpå efter Pompey.
Du kan ikke tage hende med.
Måske tager jeg ikke tilbage til lejren.
Min tid er snart overstået alligevel.
Forlade den 13? Hvorfor?
- Du gjorde det. - Du er ikke mig.
Du har ikke evner for fred.
Jeg kan ikke efterlade hende.
Du tænker med din penis.
Sådan er det ikke.
- Jeg har ikke rørt hende. - Men hvilket formål har hun så?
Jeg kan godt lide at kigge på hende. Hun gør mig rolig.
Her er hun.
Mange tak, Apollo.
Pigen er hans.
intet problem. Betal hvad der skyldes,
- og pigen er din igen. - Hvad skyldes der?
Du skulle betale mig for at drikke det beskidte søvand du serverer her.
Pullo !
Hvor meget?
Jeg betaler dig tilbage lige så snart jeg kan.
Gør det.
Så hvad vil du gøre med hende?
Jeg vil ikke have hende.
En gang til?
Jeg vil ikke have hende. Det er pænt af dig at tænke på det...
Men du vil have en slave. Du bliver ved med at spørge efter en,
og her er hun. Pullo kan ikke beholde hende,
og det koster os ingenting.
Kan jeg ikke få en af dine galliske slaver?
Jeg har sagt, at mine gallere er uerfarne.
De skærer hellere din hals over end at feje dit gulv for dig.
Denne her er trænet op pænt og husligt.
Hvad er der galt med hende?
Hun har mærkelige øjne.
Du gør mig vanvittig!
Pigen bliver.
Rolig nu, søde. Rolig nu.
Hvordan kan jeg være rolig når Pullo
har fået den lille heks til at holde øje med mig?
Han ved det, Rissa, han ved det.
En stor simpel bølle som ham?
Selv om han mistænkte noget,
så ville han gå direkte til Vorenus og sige det til ham, ville han ikke?
- Selvfølgelig ville han det. - Tror du virkelig?
- Han ved ingenting. - Virkelig?
Vær sikker på det. Så han har set Evander i nærheden af dit hus.
Og hvad så? Han er familie. Det er tilladt.
- Det er sandt. - Du bekymrer dig over ingenting.
I guder, lad det være sandt.
Stakkels usling giver dig alt hvad du beder om.
Senatet ændrer din status,
du får din triumf, vælges som konsul,
og Pompey trækker sig tilbage til Spanien.
Han vil slikke Posca's penis hvis vi spørger pænt.
Alt for venligt.
Jeg troede aldrig at Pompey ville acceptere disse vilkår.
Tror du det er en strategi?
Jeg tvivler på det.
Han og de få styrker han har er spærret inde.
Han er svag, og svækkes for hver dag der går.
Vi kan knuse ham når vi vil.
Men nu da han har tilbudt våbenhvile,
så vil jeg se ud som den værste tyran, hvis jeg angriber ham.
Posca mener jeg burde tage imod tilbuddet om våbenhvile.
- Og slutte fred. - I bytte for hvad?
Fred er sin egen belønning i sig selv.
Klynkeri.
Vædderen har ramt muren. Ingen nåde.
Pompey har ingen stor hær, men han har Senatet bag sig.
Han har retmæssighed.
I Rom er de Senatet.
Udenfor murene er de bare 300 gamle mænd.
Som du siger, Antony, men andre vil være enige med Posca.
De har gjort denne skamfulde overgivelse offentlig.
Det vil spredes over hele Italien.
Hvis jeg ikke er en tyran,
men udelukkende søger lovliggørelse,
hvorfor ville jeg så ikke acceptere sådanne favorable vilkår?
Han nægter at møde os...
personligt?
Udmærket. Simpelt.
Folket kan forstå en grund som denne.
Han nægter at møde mig ansigt til ansigt,
mand til mand.
Han nægter at møde mig!
Okay, det er slut.
Ingen våbenhvile.
Lad os sætte efter dem.
Tålmodighed.
Han er allerede fanget.
Vi tager af sted når tiden er inde.
Hvornår?
Når tiden er inde.
Men vi skulle have forladt Rom for længe siden.
Æblet er modent til plukning,
og vi sidder bare her og laver ingenting?
Pompey er ikke et æble
Og jeg er ikke en bonde.
Kald på min livvagt.
Første spydbærer centurion, Lucius Vorenus.
Jeg har ventet på din tilbagekomst.
Jeg er ikke længere i hæren, borger.
Jeg er kommet for at sælge min beholdning.
Aha, jamen...
Sort blods sygdom. Ingenting at gøre ved det.
Sygdom?
Jeg har beholdt dem her på trods af stanken
så du kunne se at jeg intet har at skjule for dig.
Ingen kan bebrejdes.
Skæbnen har dog efterladt dig en.
En lykkebringende dreng.
Hvor meget vil han indbringe?
En god pris.
Mere end rigeligt til at dække foderregningen.
Foderregning?
De sultede ikke ihjel.
Kom så!
Ingenting?
ikke ingenting.
En god pris når hane r rask.
- Hvad er det? - Din far bragte ham tilbage fra Gallien.
Hvad skal vi gøre indtil da?
- Vi beholder ham! - Vi sælger ham
lige så snart han får noget farve.
Og hvad gør vi så efter det?
- Hvad er hans navn? - Han har ikke noget!
Vi kalder ham Rubio efter min due som døde.
Vi har ingen opsparing.
Bar rolig. Jeg finder på noget.
Og igen.
Det er et nederlag.
Skal jeg være nådefuld?
Det synes jeg ikke.
Hvordan vil du betale din gæld?
Alt jeg ejer er allerede dit.
Hvad kan jeg ellers give dig?
Forlad mig ikke igen.
Jeg forlod dig aldrig.
Mændene bliver skøre af kedsomhed.
I dag måtte jeg skære hænderne af en ellers god legionær
for mordet på en civil.
Derefter...
måtte jeg høre på en frigiven slave
vrøvlende,
i timevis
om at en af mine centurioner havde forført hans datter.
Det lyder alt sammen meget kedeligt.
Det er din onkels skyld.
Han skulle have taget legionerne sydpå
efter Pompey.
Mændene ved det og det gør dem rastløse.
Selvfølgelig...
Han lader som om det er en strategi.
Men hver en hund i lejren
ved at Servilia har taget manden ud af ham.
Han ville ikke vige fra hendes side.
Jeg...
Som du kan se,
er ikke umandiggjort.
Utåleligt!
Tag det roligt, mor. Du er ude af balance.
Hvorfor bekymre sig over hvem han sover med?
Det er trivielt.
Hvor du ligner din far... Simpel som mælk.
Hvis ikke han lå og klynkede
i sengen med den heks, så ville han være ude og jage Pompey.
Det er ikke trivielt.
Republikken er på spil.
Siden hvornår bekymrer du dig for republikken?
Jeg føler meget for republikken.
Det ville være meget uklogt
at lave ballade over dette.
Selvfølgelig.
Jeg ville ikke nedværdige mig selv.
Sådanne snuskede parløb har det med at ende dårligt alligevel...
uden nogens hjælp.
Læreren er ankommet.
Udmærket!
Din lærer er kommet og venter i baghaven.
Lærer? Hvilken lærer?
Det er på tide du lærer at være maskulin.
Hvordan man kæmper
og kopulerer og flår skindet af dyr
og så videre.
Der er masser af tid endnu for det.
Masser af tid for dig til at begrave dig selv i værdiløs skriveri.
Du kan læse om de gamle græske fjolser
indtil dine øjne bløder og du vil ikke blive klogere.
Jeg er ikke enig.
De græske filosoffer har meget at lære os.
Jamen, her er så en græsk filosof til dig.
Jeg har hyret din soldater ven.
Vorenus ?
Var det hans navn?
Ikke den hovne Catonianer,
ham kan jeg ikke lide.
Men den glade dyriske af dem.
- Pullo. - Det er ham.
De plebejere har sådan ekstraordinære navne.
Pullo.
Forsvar dig!
Skjold. Skjold.
Lad være med at vifte det rundt.
Skjold.
Det er nok!
Vand.
Det er absurd.
Jeg er ikke skabt til at være soldat.
Og denne anstrengelse giver en feber.
Jeg kan mærke det i min milt.
Du er ikke vant til det.
Det tager tid.
Jeg har set dig dræbe.
Der er masser af soldat i dig.
Det er ikke drabene.
Det er vifteriet med sværdene jeg finder kedelige.
Jeg vil mene jer er klar til at dræbe folk nu,
så længe de ikke slår igen.
Frygt ikke, unge Herre.
Vi skal nok få en god kriger ud af dig.
Jeg vil højest blive en middelmådig sværdkæmper.
- Det er bedre end ingenting. - Der tager du fejl.
Kirkegården er fuld af middelmådige sværdkæmpere.
Hellere være dårlig med et sværd end at være en middelmådig sværdkæmper.
Lad være med det.
Undskyld mig.
Unge Herre...
Jeg har brug for dit råd
- i et ømtåleligt emne, hvis De vil. - Det vil jeg.
Hvis du har set noget som gør dig mistænksom...
Noget forfærdeligt.
Ville du fortælle det til vedkommendes husbond?
Formode mistanke om hvad?
En anden mand.
Jeg formoder vi taler om Vorenus og hans kone.
Det har jeg aldrig sagt.
Det virker på mig som om mistanke alene ikke er nok til at tale.
Når det kommer ud, så vil mistanken om sådant utroskab
være nok til at gøre sandhedens arbejde.
Og hvis du tager fejl?
Så bliver Vorenus vanæret ved en fejl.
Fakta er nødvendige. Uden fakta, så må du tie stille.
Jeg vidste du ville ramme pulsåren.
Nægter våbenhvile.
Hvad nu?
Hvor lykkeligt, hva' ?
At være en slave.
Ikke have nogen vilje.
Ikke træffe nogen beslutninger.
Drivtømmer.
Hvor afslappende det må være!
- Erastes Fulmen. - Centurion.
Jeg er kommet for at søge dit råd.
Altid glad for at hjælpe en ven.
Jeg har brug for at låne nogle penge
og jeg har erfaret at du har venner i lånebranchen.
Det har jeg.
Jeg tøver kun
fordi jeg er overrasket.
Du var velhavende.
Mine slaver blev ramt af den sorte syge.
Men når jeg får noget kapital,
så tager jeg nordpå og køber nogle nye.
Jeg har gode kontakter i Narbo.
Så har du brug for en stor portion?
Det gør jeg.
Det kan jeg ikke.
Det er forkert at lede en borger som dig selv ned af den vej.
Hård branche, pengeudlåning.
Ham som ikke kan betale, han må lide.
Skulle jeg introducere dig til en låner, så ville jeg...
putte to ulve ind i et bur.
Til ingens fordel.
Du har ret.
Tak for din tid.
Centurion, der er andre måder at tjene penge på.
En mand som dig, der er situationer hvor din tilstedeværelse ville være værdifuld.
En mand som mig?
En hård mand.
Første spydbærer centurion i Cæsars mægtige 13. legion.
- Jeg er ikke længere i hæren. - Det er underordnet.
Din holdning er nok.
Du ville låne værdighed og styrke til forretnings transaktioner.
Hvis du vil, så kunne jeg selv have brug for dig.
Vise dig "løgene".
Det er pænt af dig, men
jeg kan stadig ikke se hvad jeg præcist skal gøre.
Du skulle komme med mig for at forhindre ballade.
Ingen vil lave ballade med en første spydbærer centurion.
Jeg ville være en livvagt.
Gode penge.
Jeg sagde det til dig! Jeg sagde det til dig!
Undskyld,
jeg kunne ikke gøre for det. Jeg kan ikke...
Fanden tage dig!
Fanden tag hende! Jeg er din kone.
Mig. Jeg er din kone.
Lyde!
Det ser godt ud.
Det er ikke for militæragtigt?
Som en mand med hårde forretninger.
Jeg er ikke en forretningsmand. Jeg er bare en bodyguard.
Det er en start.
Servilia, Cæsars luder
Hvad er der galt med folk?
- Calpurnia... - Lad være med at benægte det.
Det var ikke min mening.
Skaf hende af vejen og så snakker vi ikke mere om det.
- Lad os ikke... - Eller der kommer en skilsmisse.
Måske er det ikke nok til at afskrække dig.
Lad det ligge, jeg er ligeglad.
Vi kan ikke klare en skilsmisse nu. Hendes families indflydelse er kritisk..
Jeg ved det.
Bring mig de mindre vægte.
Centurion,
- du kommer lige til tiden. - Borger.
Hvorfor mødes vi ikke i Forum?
Forum er kun for at afslutte handler, slå håndslag på det offentligt.
Det er nok med det fløjteri!
Hvis du vil fløjte som en eller anden trækkerdreng,
så fløjt i det mindste en god romersk sang.
Tanjit, min honning and,
- du ser godt ud. - Erastes Fulmen.
Jeg kysser din moders fødder.
Sæt jer ned.
Vil I have noget at spise eller drikke?
- Vin kan gøre det. - Vi har ikke vin.
- Måske mælk? - Mælk?
Er du løbet tør for pis da?
Humor. Udmærket.
Jeg er ked af at komme her, Tanjit.
Jeg er meget bedrøvet.
Jeg troede vi var forretningsmænd,
jeg troede vi forstod hinanden,
men her er vi alligevel.
Her er vi.
Jeg spørger dig kun en gang.
Hvor er mine penge?
Hvor er mine trøffel grise?
50 grise som du bestilte.
50 syge og svagelige grise.
- Og en ved hvordan man finder trøfler. - Upålidelige bæster.
De har ikke spist agern, har de?
De vil skide på trøflerne, efter for mange agern.
Jeg vil give dig det kvarte af prisen. Bare for venskabs skyld.
Du giver mig hver en skide denarii dit lortefjæs!
Virkelig,
der er ingen grund til at blive grove.
Jeg hører at hinduer tror på liv efter døden? Er det sandt?
Vores kroppe dør og rådner lige som jeres.
Men vores sjæle lever for evigt.
Jamen, det er jo en god aftale.
Så du er ikke bange for at dø?
Slet ikke.
Bræk hans arm.
Bræk hans arm!
Giv mig mine penge, din aberøv.
Kys min røv!
Skær halsen over.
Skær den!
Hvad laver du?
Hvad skete der?
Hvad er der galt? Fortæl mig det.
Erastes Fulmen bad mig om at dræbe en mand.
Og du nægtede?
Hvad kunne jeg ellers gøre?
- Jeg er ikke en bandit. - Selvfølgelig ikke.
Du kunne ikke gøre andet end du gjorde.
Men hvordan skal vi betale huslejen?
Hvordan skal vi kunne give børnene mad?
Han er her!
Jeg er så glad! Jeg troede ikke du...
Jeg beklager, men jeg kan ikke blive.
Jeg er kommet for at sige farvel.
Farvel?
Jeg tager sydpå efter Pompey,
og vi skal ikke se hinanden igen.
Hvad? Aldrig?
Aldrig.
Du må ikke lave sjov.
Jeg laver ikke sjov.
Er det på grund af noget fjollet...
Servilia,
vi er færdige med hinanden.
Hvordan kan du sige det?
Vi elsker hinanden.
Jeg forsikrer dig,
det er ikke fordi jeg ikke elsker dig.
Jeg gør det imod min egen vilje.
Der er derimod større ting på spil,
og jeg må gøre hvad der er bedst for republikken.
Republikken?
Hvorfor så glad, mor?
Ingen grund.
Ingen overhovedet?
Ingen snedig plan som har båret frugt?
Ingen overhovedet, min dukke.
Og du skal heller ikke foreslå noget andet..
for nogen.
Hvorfor al den ballade?
Vi tager sydpå i morgen.
Udmærket.
Hvis vi er hurtige, så vil Pompey æde støv til den første.
Du bliver her med resten af den 13. for at opretholde freden.
Opretholde freden?
Byen er i dine hænder nu. Jeg efterlader Posca til at assistere dig.
Det er latterligt! Jeg er en soldat, ikke en fredsbevarer.
Du skal bare følge ordrer, for fanden!
Jeg tænkte...
Jeg er led og ked!
...Jeg har en gård i nærheden.
Skønt på den her tid af året.
Jeg overvejede om jeg muligvis skulle tage derhen.
Blive til høsten.
Måske vil du komme med mig?
Det er meget pænt af dig.
Men jeg tror jeg bliver her.
Der kommer ikke noget godt af at blive.
Jeg ved ikke.
Havluften er i det mindste forfriskende.
Hvis du ikke tager af sted, så kan jeg heller ikke.
Jeg ville ligne en kujon.
Hvad betyder det?
Du ville vide det ikke var sandt.
Jeg ville absolut vide det.
Men jeg har ikke et stort...
et stort fint navn som dig.
Jeg må prøve at holde mit rent,
ellers vil det se kedeligt ud.
Så jeg må blive.
Det gør mig ondt, gamle mand.
Soldat!
Du er i tjeneste.
Generalen vil se dig nu.
Kopier dette.
Hvad vil du, borger?
Jeg har genovervejet min stilling, sir.
Jeg ønsker at tage imod dit tilbud.
Mit tilbud?
At blive indsat som præfekt.
Hvis betingelserne stadig gælder.
Sagde jeg du kunne blive præfekt?
Undskyld, men ja det gjorde De, sir.
Hvilke betingelser tilbød jeg?
Præfekt af første grad og 10000 sestercii.
Det er et gavmildt tilbud.
Et som du har afslået.
Normalt vil jeg aldrig give samme tilbud to gange,
men du er heldig.
Cæsar er væk,
og jeg er her alene.
Og jeg får brug for gode mænd.
Så jeg giver dig det
forfremmelse til præfekt
og 9.000 sestercii.
Mange tak, sir.
Som gengæld for min gavmildhed, Lucius Vorenus,
forventer jeg loyalitet.
Loyalitet indtil døden.
Til døden, sir.
Velkommen hjem.
Træd af.
Læg ham her. Frue...
Det er en af dem som har tegnet de beskidte billeder.
Tog ikke lang tid at få ham til at tale, hva' ?
Bæst!
Hvem hyrede ham?
Timon, hestejøden.
Atias mand.
Klæd mig på.
- Det er overstået. - Og de tager dig tilbage?
Det gør de.
Præfekt af første grad og 9.000 sestercii.
Jeg har solgt mig selv til en tyran.
Det måtte gøres.
Tak.
Guder af Junii,
med dette offer beder jeg jer påkalde
Tyche, Megaera og Nemesis,
så de kan bevidne denne forbandelse.
Ved mine forfædres ånder,
jeg forbander
Gaius Julius Cæsar.
Lad hans penis rådne.
Lad hans knogler brække.
Lad ham se sine legioner drukne i deres eget blod.
Infernos guder,
jeg giver jer som offer,
hans lemmer,
hans hoved,
hans mund,
hans ånde,
hans tale,
hans hænder,
hans lever,
hans hjerte,
hans mave.
Infernos guder,
lad mig se ham lide stort,
og jeg vil fryde mig
og gøre et offer til jer.
Ved mine forfædres ånder,
Jeg forbander Atia fra familien Julii.
Lad hunde voldtage hende.
Lad hendes børn dø
og hendes huse brænde ned.
Lad hende leve et langt liv
i bitter elendighed og skam.
Infernos guder,
jeg giver jer som offer,
hendes lemmer,
hendes hoved
hendes mund, hendes ånde,
hendes tale, hendes hjerte,
hendes lever, hendes hjerte,
Infernos guder,
lad mig se hende lide stort,
og jeg vil fryde mig
og gøre et offer til jer.
Her står vi så, min ven.
Hvad vil I?
Fortæl os hvad der mellem dig og Niobe.
Niobe? Ingenting.
Aldrig.
Jeg sværger ved Jupiter, aldrig!
Må furierne rive mine øjne ud hvis jeg lyver!
Hvad lavede du da jeg så hende med dig?
Min kone... Vi skændtes.
Jeg gik til Niobe for et råd, det er alt.
Jeg græd, hvis I vil vide sandheden,
Og Niobe havde medlidenhed med mig.
Jeg ville aldrig... Jeg ville aldrig...
Måske fortæller han sandheden.
Han lyver.
Det gør jeg ikke! Det gør jeg ikke!
Han lyver.
Hvis han siger du lyver, så tror jeg ham.
Denne dreng er klog som bare fanden.
- Nej, jeg beder jer! - Stille.
Lad være med at gøre dig selv forlegen.
Vi ved du lyver.
Vi ved det, forstået?
Vi er nødt til at dræbe dig.
Jeg har aldrig rørt hende.
Evander, kom videre. Dit liv er forbi.
Spørgsmålet er bare,
hvordan vil du dø?
Vi må høre sandheden.
Hvis du bliver ved med at lyve for os, så vil vi tortere dig.
Du vil først dø efter mange timers pinsler og rædsel.
Men giv os et ærligt svar, og du dør hurtigt,
smertefrit.
- Evander,
sig sandheden.
Torter ham.
Ved Juno, du er barsk.
Og jeg var bekymret over at tage dig med.
Fortsæt nu.
Jeg har faktisk aldrig tortureret nogen.
Jeg ved ikke hvordan.
Du ved ikke hvordan?
De har specialister!
Hvorfor ikke skære en af hans tomler af?
Det er godt nok.
Det er en start.
Niobe og jeg var elskere.
Jeg tilstår det.
Dræb mig hvis I vil.
Stop!
Hvad ellers?
Ingenting.
Dræb mig!
Du lyver igen.
Du står ved Plutos dør.
Vil du besudle hans dørtærskel med løgne?
Jeg er færdig med at snakke.
Skær hans tomler af.
Barnet!
- Barnet er mit! - Barn?
Hvilket barn?
Lucius.
Spædbarnet.
Dræb mig nu!
Lucius ? Vorena's søn?
Niobes søn.
Min søn.
Det er mit.
Vi har begravet den ondskab nu.
Du må aldrig tale om det igen.
Vorenus må aldrig vide det.
Aldrig.
Fader Mars,
denne mand har tjent dig tro.
Vi beder dig derfor om at tage ham under din beskyttelse.
Må hans fjender flygte fra ham.
Må deres bymure smuldre.
Må deres kvæg og kvinder blive taget.
Denne mand
er nu præfekt.
Sir, de er sejlet mod Grækenland.